Grupp+4+Stella,+Sanna,+Adrian,+Isabel+R

 Fakta  Luigi Pirandello (1867-1936)  Italienska Pirandello var en av 1900-talets mest inflytelserika dramatiska författare och han har blivit belönad med bland annat Nobelpriset i litteratur 1934. Han anses även vara en centralgestalt i Italiensk litteratur under mellankrigstiden.  Pirandello växte upp i en borglig familj på Sicilien och under sina unga år arbetade han som en lärare i Rom. Debuten som författare blev i och med en diktsamling (1899) och följdes med ett flertal noveller och romaner. I sina tidiga verk inspirerades han av sin hembygd men kom också att inspireras av grekerna, Shakespeare och Ibsen.  Pirandello började snart skriva skådespel där han konfronterade sin publik med problemen med personlighet, identitet och vår oförmåga att kommunicera. Han ville också uppmärksamma den ständiga process som vi genomgår vad gäller självupptäckt, självuppbyggnad och självförstörelse. En viktig del av hans budskap var att uppmärksamma de skiftande gränserna mellan illusion och verklighet.  Dramat ”Sex roller söker en författare”(1921) blev Pirandellos stora genombrott, följt av dramat ”Hendrik IV”(1922). Med dessa två pjäser kom Pirandello att bli en av Europas mest spelade dramatiker.  Med stöd från diktatorn Mussolini fick Pirandello sin egen teater i rom 1925 men ett svikande publikstöd gjorde att hans ensemble istället fick resa runt och verka som en turnéteater, med många gästspel i utlandet.  <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Flera av Pirandellos draman har filmatiserats och många av dem spelas fortfarande på teatrar runt om i världen. Pirandello fick som sagt nobelpriset i litteratur 1934 för sin ”djärva och sinnerika nyskapelse av dramats och scenens konst”. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';"> <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Några exempel på andra kända verk: <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">”Alla har rätt” 1918 <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">”Anständighetens vällust” 1918 <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">”Pensaci, Giacomino!” (”Just think, Giacomino!”) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">”Lumiè di Sicilia” (”Sicilian Limes”) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">”Professor Toti”

Analys!

<span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 10pt; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Pjäsen handlar kortfattat om en teater där en skara skådespelare och en regisör med fler repeterar en pjäs av Pirandelli. Mitt i repetitionerna avbryts det av att en grupp på fyra personer som kommer in för att introducera en idé om ett nytt koncept inom skådespeleri. De vill göra ett realistiskt och naturligt drama av deras livsdrama. Deras teateridé går ut på att pjäsen i sig inte är uppdiktad utan att den ska vara så lik verkligheten som möjligt. De vill inte ha något manus och inte heller några skådespelare som ska försöka spela dem, då dom anser att de är de enda som kan framföra det drama och de känslor dom vill förmedla.

<span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 10pt; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Citat:

<span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 10pt; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">sid 14. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 10pt; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Fadern säger "Det smärtar mig att ni finner det så löjligt, ty jag upprepar att vi bär inom oss ett verkligt drama, som ni kan förstå, då ni ser denna sorgklädda kvinna."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">sid 18. <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Fadern säger "Det är visst inte litteratur! Det är levande livet! Våra själskval och våra lidanden."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Direktören säger "Må så vara! Men det är ospelbart."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Fadern säger " Det förstår jag... men allt detta ska ligga före i tiden. Jag säger inte att jag spelade den där rollen, som ni ser är ju inte heller hon (pekar på styvdottern) längre den lilla flickan med flätan på ryggen."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">- här visar fadern på att konceptet i sig är lite motsägelsefullt. Han vill göra det så naturligt som möjligt men det är omöjligt med tanke på att dramat redan hänt och allt redan är historia. Direktören vill inte hålla med och anser att hans skådespelare kan göra det lika naturligt.

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">sid 24. <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Fadern säger " det är vi som är rollerna..."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Direktöern säger "Ja, ni är visserligen "rollerna", men ser ni här, min bäste herre, är det inte rollerna som spelar. här är det skådespelarna som uppträder. Rollerna har vi i manuskriptet när det finns något manuskript".

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Direktören " Ni ska inte inbilla er att ni kan spela! Det är löjligt ! ..."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">- Här ser vi på illusion och verklighet. Fadern menar att dom är rollerna och skall därmed också spela upp pjäsen för att förmedla verkligheten. Direktören vill istället visa på att det är faderns illusion att han kan skådespela, att det är sant att dom är rollerna, men att roller är till för att spelas upp av profisionella skådespelare. <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">sid 26. <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Fadern "...jag tycker redan att mina egna ord på sätt inte verkar naturliga. de har fått en falsk ton."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">- Hans identitet kvävs och blir påtvingad i det sociala livet att klä på sig en roll. han upplever främligskap och ångest efter som att det känns som att det skapat en klyfta i hans identitet. han får inte vara sig själv utan speglas ur en annan persons tolkning av honom och hans upplevelser.

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Direktören "Din personlighet är bara ett stoff som får form och genomstalt, röst och återbörder av skådespelarna, som minsann haft mycket djupare konflikter att tolka, medan ämnet i ert drama är så obetydligt att om de kommer att göra sig på scenen, så kan ni vara säker om att det blir uteslutande tack vare mina skådespelare."

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">- Pirondello menar att skådespelarnas roll i " sex roller" ska uppfylla de fyra rollernas drama.

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Hur tycker ni att man ska förstå pjäsen?

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">- Vi i gruppen var lite oense om hur vi ville tolka pjäsen. Vi var osäkra på om rollerna ville skådespela själva eller om det var så att skådespelarna skulle spela upp deras drama. När man läst klart pjäsen kan man tydligt se att rollerna själva anser sig vara bäst lämpade att spela upp sitt eget drama utan påverkan och direktiv. Pjäsen är öppen för egna tolkningar och efter som att pirandello vill anspela på verklighet och illusion så tolkar vi det som att han vill genom de sex rollerna visa på att dom är bäst på att spela upp sitt eget drama, men att dagens verklighet ser annorlunda ut. Skådespelarna är idag de som skall spela upp rollerna. <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Pirandello vill töja på gränserna för vad som anses vara skådespeleri, på vilket sätt man ska nöja sig med gestaltning. Vad är äkta och vad är förfalskat? Ska man nöja sig med ett manus och inte den verkliga källan? Enligt de sex rollerna ska man spela upp en pjäs kompromisslöst.

”Rollerna” i Pirandellos pjäs vill att deras livskildring ska följa dramats tre enheter. Detta kan ses som en motreaktion mot symbolismen då det viktigaste var att få fram en känsla och inte exakt vad som verkligen hände. T ex ”Ett drömspel” där känslan och symboliken prioriteras högre än tid, rum och handlingsförklaring.

<span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Av: Stella Å, Adrian W och Sanna A <span style="font-family: Times New Roman; line-height: normal; margin: 0cm 0cm 0pt 36pt; text-indent: -18pt;">Klass: S8e